- Kanskje jeg hadde det gøy. - Vi gjør det.
- En slags supergruppe? - Vi lager bare musikk og har det gøy.
Uten ham lurer jeg på hva vitsen er.
Hestesenteret hjelper ungdommer med traumer.
- Der er Jake. - Han er så rar.
- Jeg... - Ti stille.
Skal jeg tie stille?
Jeg tok steroider.
Han kontrollerer alt du føler.
Han kontrollerer ikke.
- Hvor er...? - Ved gamlingvitaminene.
Takk. Hæ?
Gunnar, Will og Avery skal spille i kveld.
Jeg skal se dem på East Nashville.
Er de en gruppe nå?
De har det mest gøy, men ville jeg skulle komme.
- Det blir sikkert kjempebra. - Hva da?
Gunnar, Will og Avery skal spille i kveld.
- Sammen? - Ja.
- Får jeg gå? - Du har skole i morgen.
Kim Jong-gærningen kan tilintetgjøre oss med atomvåpen.
- Noen har sett for mye på CNN. - Men kan jeg bli med?
Ja. Jessie kommer. Hun vil gjerne treffe deg.
Det trengs ikke.
Ikke gjør sånn. Det blir gøy.
- Jeg glemte at jeg har koret. - Har du?
Ja. Vi tar det en annen gang.
Greit. Det er et løfte.
HESTER BLIR FRISKE
INGEN FRYKT
TILLIT
Hei, jeg heter Scarlett. Jeg ringte i går.
- Nettopp, sangerinnen. - Jeg har lagt det på hylla nå.
- Hva fører deg til ranchen? - Jeg så reportasjen på TV.
Jeg hatet det de gjorde med håret.
Jeg har jobbet med barn i det siste og syntes hesteterapi hørtes bra ut.
Jeg pleide å ri som barn.
Vi liker hestemennesker. Men du får ikke ri med det første.
Hestene er lærere her. Du læres opp for å se hvordan det funker.
Du bør se på i begynnelsen.
Se om det er noe du vil gjøre.
- Er du ledig denne uka? - Ja, helt ledig.
Herlig. En av våre ansatte skal få vise deg hvordan alt går til.
Ham bør dere gjøre dere mer kjent med i morgen.
Skru på lyset, takk.
Før dere går, skal jeg pare dere sammen for i morgen.
Jeg vet at noen av dere gruer dere, men det blir gøy.
Se på det som et overgangsrite.
Kan dere på radene med oddetall snu dere mot personen bak?
Det er partneren deres.
Dere karaktersettes sammen.
Bestem hvem som skjærer og hvem som noterer.
Det spiller ingen rolle for meg. Gjør deres beste.
Ha en fin dag, alle sammen.
- Snålt. - Ja, jeg vet det.
Vi får vel bestemme hvem som gjør hva.
Jeg er ikke så glad i slanger, firfisler eller slimete ting.
- Jeg ble traumatisert av en iguan. - Ikke overraskende.
Så var det den der gangen på Galápagos med komodovaranen.
- Jeg bare fleipet. - Så da skjærer jeg.
Hvis jeg klarer det uten å spy ned alt er det et mirakel.
- Hvordan gikk det? - Helt greit, antar jeg.
Bare greit?
Det merkes at vi aldri har spilt sammen før.
I hvert fall ikke vi tre.
Han vil bli manageren vår.
Han vet det bare ikke ennå. Vi ses der inne.
Også sideprosjekter må være bra.
Det samme skjedde med ZAG i begynnelsen.
Fortiden er ikke framtiden din.
- Det var dypt. - Darius sier det i boken sin.
"Hvis du vil ha det bra, må du endre fortellingen din."
"Fortelling"? Og hvordan gjør man det?
Jeg får komme tilbake til det, jeg er på side 23.
- Tror du på alt det der? - Ja, hvorfor ikke?
Livet er mer komplisert.
Man kan ikke bare bli noen andre over natten.
Hvorfor vil du det?
Fortellingen din er det som gjør deg til deg.
Men hvis man ikke liker det?
Jeg ville bli basketproff da jeg var yngre.
Det ville aldri skjedd.
Men hvis jeg ikke hadde gitt opp, hadde jeg ikke funnet musikken.
Ikke det man ikke kan påvirke.
Men det man kan påvirke, som ens syn på livet.
Eller ens selvfølelse.
Gutta venter på meg. Jeg kommer hjem om en stund.
Ha det.
- Lei for det. - Ingen fare.
Jeg sa nettopp hvor bra dere var i kveld.
Var det ikke mangel på sammenheng?
- Det var ingen orden på det. - Det virket gøy og hørtes bra ut.
- Hva syntes du, Jessie? - Jeg prøvde å avgjøre...
...hvem man skal bli forelsket i. Det var en skikkelig boybandkonsert.
- Har du vært på boybandkonserter? - På high school. Har ikke du?
- Nei. - Dere da, gutter?
- Så homo er jeg ikke. - Jeg sier ingenting.
Så ingen av dere har sett Backstreet Boys eller Hanson?
Nei, tydeligvis ikke.
De lokket meg til musikken.
- Jeg er målløs. - NSYNC var mitt favorittband.
Jeg ville ikke bare ligge med Justin Timberlake, jeg ville være ham.
Dette blir bare rarere.
Jeg sier bare at dere har den typen karisma.
Takk for komplimentet... tror jeg.
Men vi er ikke noe boyband.
Vi er ikke engang gutter. Vi er gamle.
Hvis vi skal gi dette et forsøk -
- må vi fokusere på materiale som alle tre liker.
Det er vanskelig når vår sutreunge her vil bare synge ballader.
- Snakker du om meg? - Ja.
Det er ikke noe galt med en trist countrylåt, Will.
Men Avery har rett. Finn ut hvem dere er som gruppe.
I stedet for individuelt. Finn litt...
- Sammenheng. - Ja, jeg antar det.
Jeg kan ha en anledning hvor dere kan gjøre det.
Winterville Nashfest har en plass ledig.
- Hva har skjedd her? - En autistisk gruppe har fingermalt.
- Giftfritt og lavallergent. - En enorm My Little Pony.
Det var som spa for hestene.
Jeg trodde hesteunderstøttet terapi innebar ridning.
Mange gjør det.
Men ofte setter man seg ikke engang i salen.
- Dere jobber mest med tenåringer? - Før, men nå jobber vi med alle.
Rusmisbrukere, dødssyke, veteraner.
Du skulle sett gutta. Og jentene. De er så ødelagte.
Plutselig rir de og snakker med alle.
Det er rene forvandlingen.
Scout her elsker å bli klødd bak ørene.
Hestene har blitt vanskjøttet, så de blir også bedre.
- Hvorfor passer de så bra til dette? - Hester er byttedyr.
Av natur er de redde og beskytter seg selv.
Akkurat som de som kommer til oss.
De kjenner seg igjen i hverandre og hjelper hverandre.
Vakkert.
Her er gruppen du skal følge.
Jeg ber deg om å holde distanse og ikke avbryte.
Det kan virke gøy, men vi driver med seriøst arbeid her.
Legg frosken på dissekeringsbrettet med buken opp.
- Sa jeg at jeg svimer av av blod? - Besvimer du?
- Det er arvelig. - Takk for advarselen...
Identifiser de ytre delene.
Brystet, øynene, bakbeina og anus.
- Har han et anus? - Har ikke alle det?
Ikke fetteren min. Han ble født uten.
- Gøy. - Ikke for ham.
Konsentrer dere nå.
Fest frosken i brettet med de fire nålene.
Du skal vel ikke nåle ham med de der?
- Har du noe bedre forslag? - Slå på brannalarmen?
Rygg i tilfelle det skulle sprute.
- Herregud. - Hva da?
- Nå kommer det? - Hva da?
Oppkasteksplosjonen.
- Vi har ikke kommet til det ekle. - Og det vil vi ikke gjøre.
Mr. Maitland?
- Nå stryker jeg. - Vi rekker det hvis du skynder deg.
Du trenger ikke å stryke fordi jeg gjør det.
Vi karaktersettes sammen.
Faren min dreper meg.
Ikke hvis jeg dreper deg først.
- Er faren din streng mot deg? - Ikke ifølge ham.
Han sier at jeg vil bli spist levende.
- Som den teorien. - De livsdugeligstes overlevelse?
Han sier at jeg kommer til å bli utryddet.
Han er bare far. Er ikke alle fedre idioter?
Faren min er en nazist og faren din har sinneproblemer.
Hva?
Var det ikke derfor søsteren din gikk i retten?
Hold kjeft! Du vet ingenting om faren min.
Skal dere to virkelig være her ute?
Hvor er du akkurat nå?
- Jeg hørte noe på veien hit. - Hva da?
Gråt. Men ikke normal gråt, mer intenst.
- Som om noen holdt på å dø. - Interessant beskrivelse.
- Hva var det? - En bevitnelse.
Man befrir seg selv fra fortiden.
Alle uønskede følelser og traumer som forbindes med det.
Vi fokuserer på der du er nå. Lukk øynene.
Jeg vil vende tilbake til det stedet du nevnte i går.
Fra barndommen din, da du var som lykkeligst.
- Er du der? - Ja.
- Du snakket om onkelen din. - Han var ikke min virkelige onkel.
- Hvordan ser han ut? - Gammel med snille øyne.
Huset, da? Hva ser du?
Fløyelsgardiner, bøker overalt.
En TV viser en tegnefilm. Det er alltid samme film.
- Hvor gammel er du? - Ni, kanskje.
- Husker du noe annet? - Ja.
- Hva da? - En seddelbunt.
20-dollarsedler som ligger lagt ut på bordet som monopolpenger.
Kom og dans med meg.
Jeg må legge på.
Hva er det?
Jeg vil bare ikke være der lenger.
Dette var en bra time. Du burde føle deg stolt.
Det føltes ikke bra.
Er det mulig at du ikke vet hva "bra" er?
Ting du har fortrengt så lenge gjør at du ikke vet hvem du er.
- Kan vi skrive om refrenget? - Hvilket?
"Som å klemme blod ut av en stein."
Det er mørkt. Hele refrenget føles så emo.
Kanskje: "Jeg kan ikke ringe deg?"
"Jeg kan ikke ringe deg"?
- Kjedelig. - Nei, jordnært.
Sangen handler jo om hjertesorg.
- Hjertesorg er mørkt. - Vi kan avslutte med en tempolåt.
Det pleide Waylon Jennings.
- Skal du støtte meg? - Det er Gunnars låt.
- Kanskje vi bør spille den først. - Det er en sørgesang.
Som alle hans deppelåter i det siste.
- Han har akkurat slått opp. - Det har vel jeg også. Sturer jeg?
Alle kan ikke smile som i en fantasiverden.
Blås i det. Jeg gir opp.
Jeg skal lage et smørbrød. Å være emo gjør meg sulten.
- Er han ikke litt vel ekstrem? - Jo, jeg vet det.
- Selv tennene hans er hvitere. - Sånn er han.
Nei, det er Will ganger elleve.
Merket du hvordan han var på scenen i går? Pinlig.
- Det er skuespill. - Ja, akkurat. Ikke særlig genuint.
Det man ser, er det man får med Will.
Hva det enn er, må han roe seg. Det begynner å irritere meg.
Hvis han knuger mikrofonen igjen, kveler jeg ham med den.
- Så du fikk gjensitting? - Fordi vi forlot klasserommet.
Kan du fatte det?
- Vi må rengjøre alle klasserommene. - Det er deilig å slippe dette stedet.
Jeg prøvde å være snill mot ham.
- Han sier så merkelige ting iblant. - Hva mener du?
Han sa at pappa hadde sinneproblemer.
Han sa at du gikk i retten fordi han slo folk.
- Det er ikke sant. - Jeg vet det. Jeg sa han var sær.
Nå må jeg omgås med ham, og det føles kjempekleint.
Kom igjen, Scout.
Vi vil at han skal hoppe uten tvang eller lokkeduer.
Kom, Scout.
- Det er vanskelig. - Hva er post-it lappene?
De representerer barnas hindre i livet.
Sperringene som står i vår vei.
- Han beveger seg ikke. - Han tror at du blokkerer ham.
Dere blir redde for folk dere tror står i deres vei.
- Kom igjen, dummen. - Slutt å dytte ham.
- Hva skal jeg gjøre? - Kommunisere.
Hva tror du Scout føler akkurat nå?
Han vil ikke være her, som meg.
Begynn der. Hvorfor vil han ikke være her?
- Hva ler du av? - Jeg?
Nei, jeg lo ikke.
Jeg smiler, for du gjør en god jobb.
Da får noen andre prøve.
- Du får ikke gjøre det. - Unnskyld?
Arbeidet deres er sensitivt. Du får ikke komme i veien.
Jeg gjorde ikke narr av henne.
Stallen må måkes. Ta med ms. O'Conner dit og vis henne.
Ja, ma'am.
- Hun har blitt så stor. - Ja. Hun er så rastløs.
Hun vil begynne å pottetrene seg selv. Det der er min favoritt.
- Jeg savner dette. - Hva da?
Dette her. Sånn som vi pleide å ha det.
- Jeg vil det igjen. - Juliette...
Jeg vet det. Som om det er tilbakelagt.
Men det vil jeg.
Jeg behandlet deg ille. Skulle ønske jeg kunne få det ugjort.
Jeg håper du vet det.
- Har du det bra? - Ja, jeg har det kjempebra.
Jeg har gått i terapi.
Avery har sikkert fortalt det. Han liker det ikke.
- Ja, han har nevnt det. - Det er fantastisk.
Jeg vet at jeg har prøvd før, men denne gangen er det på ordentlig.
- Det gleder meg. - Synes du ikke at det er rart?
Det er jo ikke Jesus.
Selvsagt ikke. Jeg vil bare at du skal ha det bra.
- Jeg har det bra. Veldig bra. - Bra.
- Kanskje litt redd også. - Hvorfor?
Jeg føler på meg at jeg nærmer meg noe.
Jeg vet ikke hva det er, men det føles som om det er stort.
Kanskje jeg må gjennomlide en del for å komme dit.
Har du noensinne følt det slik? Eller er jeg en dramaqueen som vanlig?
En gang. Cokachee-leiren.
Det var en bibelleir. En dag skulle vi døpes i bekken.
Alle var så opprømte over det unntatt jeg.
Jeg ville ikke ha hodet under vann.
Jeg trodde at jeg skulle drukne.
Jeg lot som jeg var syk og havnet på sykestua.
Jeg følte meg utenfor.
Som om de hadde vært med på noe.
Det tok flere år før jeg endelig våget å gjøre det.
Jeg trodde at jeg skulle drukne. Men det gjorde jeg ikke.
Det var så synd når man tenker på det.
Jeg var redd i flere år.
Han veier 450 kilo og kan trampe oss ned på et øyeblikk.
Men han er reddere enn dere er. Ser dere?
Han roer seg ned når dere klapper ham.
Sean, vil du prøve?
Nei, det trengs ikke.
- Ja? - Pappa?
- Kan vi prate? - Jeg må til Bluebird.
Så ta det litt kjapt. Hva er det?
- Du er vel ikke sint på meg? - For hva da?
- Jeg skammer meg over å ta det opp. - Sett deg. Hva snakker du om?
Utspørringen. Alt jeg sa i vitneboksen.
Det har vi ordnet opp i for lenge siden. Hvorfor tar du opp det?
Jake Maitland.
Han sa veldig sårende ting til Daphne i dag.
Hva da?
Det var ikke elendig.
Skal vi ikke gå gjennom spillelisten en gang til?
- Hvorfor? - Det må flyte.
- Slutt! - Hva?
Ikke klag på sangen, ellers klager jeg på din.
- Hva er galt med den? - Glem det.
- Hva er galt med sangen min? - Ikke spør ham. Han er Sveits.
Har dere pratet dritt om sangen min?
Han snakker om din klagesang.
- Jeg liker klagesangen din. - Klagesang?
Nei, det sa jeg aldri. Jeg må stikke. Jeg er sen.
- Hva skjedde med "rørende"? - Den er rørende.
Men ikke som ham i går kveld?
Noen var nødt til å vekke publikum!
Nå holder det!
Dere kan lære av hverandre akkurat nå.
Du er litt deprimerende, og du er litt Rico Suave.
Det er som reklamen med fyren med peanøttsmør -
- som støter på ei med sjokolade.
Plutselig har de revolusjonert sjokoladekakebransjen.
Du trenger hans sjokolade og du trenger hans peanøttsmør.
Rico hvem?
Hver dag åpnes en ny dør.
Alle disse oppdagelsene er ganske overveldende.
Det høres slik ut.
- Og skremmende også. - Det hører vel med.
- Hva mener du? - Her, elskling.
Takk.
Jeg skal gå og si hei til Hallie.
- Bra du kom. - Beklager at jeg var sen.
Er dere klare foran i morgen?
- Jeg har skapt et monster. - Will og Gunnar?
Kanskje det er bedre om vi holder munn og lar hverandre kjøre på.
Skal jeg komme innom på lydsjekken?
- Det skader ikke. - Greit.
Hvordan synes du hun virker?
- Juliette? - Ja.
Bra sammenlignet med før. Synes ikke du det?
Hun er så oppslukt av denne guruen.
Jeg har aldri sett henne kapitulere for noe så fort. Det er nifst.
Jeg har sett det skje.
Folk føler seg hjulpet og får adrenalin. Det er det samme i AA.
Dette føles annerledes. Det skremmer meg.
Hvordan da?
En fyr på high school ble med i en sekt.
Han ga opp alt: et fotballstipend, kjæresten og navnet sitt.
Foreldrene hans brukte en formue på å finne ham og kurere ham.
Han ble aldri den samme.
Det var som om de glemte å noe da de leverte ham tilbake.
- Tror du dette er sånn? - Aner ikke.
Hun ser ut til å ha kommet langt.
Hvis hun får noe ut av denne fyren -
- kanskje hun må få fortsette med det en stund.
Folk er så oppmuntret i begynnelsen.
Men det går over, og de kommer ned på jorda igjen.
Da begynner helbredelsen.
Kanskje du bør gi henne litt mer tid.
Ja.
- Hva sa han? - At jeg hadde sinneproblemer.
- Fleiper du? - Det var direktesitert.
- Beklager. - Jeg ringte ringte ikke om det.
Det er bare en person han kan ha hørt det fra.
Jeg skal ikke lyve for deg, Jessie.
Jeg har gjort ting jeg ikke er stolt av.
- Men det var da jeg drakk. - Du trenger ikke å forsvare deg selv.
Det er ikke mange akkurat nå jeg vil gå løs på.
Slutt, Deacon.
Du skal ikke måtte bekymre deg.
Jeg er en bra kar, uansett hva ryktene sier.
Jeg hører ikke på sånt vås. Det er ikke min stil.
Dessuten er det mye sladder om meg.
Så ikke vær redd.
Jeg er en god menneskekjenner, bortsett fra eksmannen min.
Ja...
- Jeg ville bare rense lufta. - Er vi ferdige?
- Ja, vi er ferdige. - Bra.
Jeg vil gå ut og spise etter spillejobben i kveld.
Jeg har funnet det eneste stedet i Nashville uten rosenkål.
Takk Gud.
- Hei. Hvor er Darius? - Han ba meg om å hente deg.
- Hvor skal vi? - Til vitnemålet ditt.
- Kan vi snakke sammen? - Et øyeblikk.
De to har problemer med å knytte bånd. Dette er en fin måte for det.
Å bli kjent? Det første jeg lærte meg da jeg begynte å ri.
Skal ikke du måke stallen?
Jeg ville snakke om det.
Jeg gjør det gjerne. Jeg har vasket staller.
Jeg kan fortsette hvis du vil, men det hjelper ingen.
- Og det var jo derfor jeg kom hit. - Jeg vet det.
Jeg føler meg så trygg sammen med hester.
Her kan jeg kanskje lære meg å kommunisere det til andre.
Og være til nytte.
Vent litt.
En nedsmelting er på gang.
- Kan jeg slutte? - Du er så nær.
- Han liker meg ikke. - Jo, du må ha tillit.
Nei. Jeg vil hjem.
Jeg vil hjem.
BEVEGELSEN FOR SAMMENHENGSFILOSOFI
Vi er her for deg.
Vi vet hvordan det er å være igjen i fortiden.
Ute av stand til å bli fri. La oss hjelpe deg. Jeg vet at du vil det.
- Har jeg rett? - Ja.
Jeg vil vende tilbake dit du var i går.
- Kan du se det? - Hvorfor må vi vende tilbake dit?
Fordi mye av deg er igjen der. Du beskrev en ting.
En seddelbunt som lå lagt ut som monopolpenger.
Og mannen du kalte "onkel". Hvor er han?
- Han er ikke her. - Hvor er han?
Han er på soverommet.
Og moren din? Er hun på soverommet?
Nei.
Ikke?
Nei, vær så snill!
Men det er meg.
Nei, vær så snill. Slutt!
Hvor er du, mamma? Mamma!
Det er ingen fare, Juliette. Du er trygg her.
Du er trygg. Det er ingen fare.
Hvordan føles det?
Jeg tror jeg må sitte her i noen minutter til.
Du har akkurat forandret livet ditt.
Du har all tid i verden.
Sjekk, sjekk. En, to.
Skal jeg muligens synge lysere?
Ikke for lyst. Jeg vil jo ikke høres glad ut.
Ikke se på meg. Jeg er ømtålig.
- Deacon. - Hei.
Hei. Hva gjør dere her?
- Vi vil se vårt nye favorittband. - Før dere splittes.
Vi vil gjerne hjelpe dere med å finne en vei.
Jeg vet ikke. Kanskje jeg er allergisk mot sjokolade.
- Unnskyld? - Glem det. En dårlig metafor.
Vi håpet, men stilene våre er kanskje for forskjellige.
Kan dere ikke bare ta det litt rolig?
Prøv å ha det litt gøy. Det var derfor dere startet bandet.
Dere er jo venner, eller hva?
Jeg vet ikke hva Jessie pratet om angående NSYNC og boyband.
Men jeg kan band og har vært med i noen.
Dere kan være forskjellige. Se på Rolling Stones.
Mick er energisk, karismatisk og sexy.
Keith er mørk, grublende og litt farlig.
Det fungerer.
Jeg må ta den. En ting til.
Ha det gøy.
Alle i boyband smiler. Det er ikke noe galt med det.
Kan du sende giften?
Greit..
- Snakker vi ikke sammen? - Det funker for meg.
Jeg burde være sur.
Vi står her fordi du ble nervøs for frosken.
Vi burde ikke engang kjenne hverandre.
- Jeg visste ingenting om deg. - Jeg visste bare at du var sær.
- Du merket meg i hvert fall. - Synes du jeg er dum?
Jeg har ikke sagt at du er dum.
- Hvorfor løp du til faren din? - Hva snakker du om?
- Du sa til faren din hva jeg sa. - Nei, det gjorde jeg ikke.
- Hvordan fikk moren min vite det da? - Den eneste...
Jeg fortalte søsteren min det.
Da kan du takke henne. For nå er moren min sur.
- Hun tok mobilen min. - Jeg skal drepe henne.
Og jeg må be om unnskyldning, noe jeg ikke vet hvordan jeg skal gjøre.
- Det var litt ekstremt. - Jeg vet det.
- Kanskje faren min slår deg. - Ja, antakelig.
- Det er akkurat det du trenger. - Hæ?
Slik at det blir en mann av deg.
Jeg vil skylde de to på deg.
- Du prøvde å spleise dem. - Ja, det er noe dritt.
- Du trenger ikke å snakke med meg. - Takk Gud.
Jeg sa at du ikke skulle snakke.
Det er ingen fare, vennen.
Ingen kommer til å skade deg.
Kom, vennen.
Jeg ville ikke at du skulle bli knust.
Kom.
Flink jente.
- Alt i orden, Sean? - Ja, nå er det det.
Gå opp til hagen til de andre.
- Beklager. - Du gjorde helt riktig.
Når sikkerhet er involvert, absolutt.
Det er nevøen min. Han bor hos oss en stund.
- Hva pokker har du gjort her? - Jeg har ryddet.
Så rent har det ikke vært siden Reagan var president.
- Jeg er litt manisk. - Kanskje du trenger terapi.
Vil du ta en ridetur?
Ja, ma'am.
- Skal vi gjøre dette? - Har vi noe valg?
- Nei. - Ikke?
Neste låt er til jentefansen.
Etterpå tok hun meg med til min favorittrestaurant.
- Jeg fikk bestille hva jeg ville. - Jeg er lei for det.
Jeg er ikke overrasket. Hun drepte noen og tok så livet av seg.
Det er ikke akkurat Snehvit det dreier seg om.
Du har all rett til sinnet og sviket du føler akkurat nå.
Hun berøvet meg alt.
Barndommen min, uskylden min.
Hun fortsetter å ta fra den andre siden av graven.
Det er veldig opprørende.
Smerten vi må utstå med dem vi elsker.
Hvordan vi gjenskaper den dynamikken om og om igjen -
- i våre mest intime relasjoner og tror at det er kjærlighet.
Dette er første steg mot å bryte det mønsteret -
- og slette oppfatningen av deg som du alltid har hatt.
- Jeg håper at du kan se det nå. - Se hva da?
Du fortjener å være elsket. Du fortjener å være lykkelig.
Lykkelig?
Kanskje det virker ukjent. Med tiden kommer du til å vite hva det betyr.
Og smerten? Kommer den noensinne til å forsvinne helt?
Det kan jeg ikke love deg.
Men jeg kan love at hvis du fortsetter med dette -
- kommer du ikke til å være samme person etterpå.
Tekst: Mikkel Broen www.sdimedia.com